La Intersindical-CSC, a través de la nostra sectorial de Sanitat, exigim a les administracions que es garanteixi el correcte subministrament d’equips de protecció individual (EPI) per a tot el personal sanitari als hospitals i als centres d’atenció primària de Catalunya , d’una vegada per totes. Denunciem que, després de més de dues setmanes de la crisi del Covid-19, la falta d’equips de protecció individual és alarmant. Degut a aquesta manca d’EPI, el percentatge de professionals sanitaris/àries infectats/des a Catalunya és dels més grans del món, amb vora el 17% del total de persones infectades, amb tot el que això comporta de manca de professionals per atendre l’emergència sanitària.
També exigim, tal i com demana l’Organització Mundial de la Salut (OMS), que es facin proves generalitzades a tot el personal sanitari: infermeria, metges i metgesses, zeladors/es, TCAI, administració, neteja… Cal recordar que si els/les professionals de l’àmbit sanitari són portadors/es del virus, també són possibles transmissors/es, tant a la resta de professionals, com als i les seves pacients i les seves pròpies famílies.
Així mateix, reclamem que el temps necessari per posar-se i treure’s les mesures de protecció sigui considerat jornada laboral i, per tant, sigui recompensat d’alguna manera. Les grans mesures de protecció i higiene posterior a la jornada laboral que es requereixen per l’alta capacitat de contagi, fan que els i les professionals necessitin d’un temps extra i que és de justícia que aquest sigui comptabilitzat com a temps treballat i corri a càrrec de les institucions sanitàries.
D’altra banda, considerem que el personal més gran de 60 anys, que són persones amb perfil de risc més elevat pel coronavirus, hauria de disposar de l’opció de fer teletreball, ja que les jornades de 12 hores presencials són extenuants.
El sindicat també volem agrair l’esforç de la societat civil, tant d’entitats com de persones individuals, per protegir els i les professionals sanitaris abastint d’EPI hospitals, centres d’atenció primària i residències. Un esforç que salva vides.
Finalment, recordem que aquesta epidèmia se solucionarà amb una tasca coordinada al capdavant de la qual hi hagi el personal sanitari i investigador, no militars ni cossos de seguretat, i abocant recursos a les polítiques de salut. En aquest sentit, convé recordar que l’Estat espanyol destina més del doble de pressupost al Ministeri de Defensa que al de Sanitat.