L’inici de la crisi de la COVID-19 arriba en un moment en el qual estàvem treballant per revertir les retallades de l’última dècada en el marc de la tramitació de pressupostos. Aquest nou escenari, però, ens situa en la que serà una lluita per no seguir perdent drets, per no seguir veient com es retallen les nostres condicions laborals. La primera gran retallada en l’àmbit educatiu ja la vam patir fa un mes i tot sembla indicar que el Departament d’Educació té intenció de mantenir-la fins a final de curs. Aquesta retallada té noms i cognoms: els de centenars, si no milers, de substituts, que han perdut la seva feina i les opcions d’aconseguir-ne.
A l’inici de la crisi es van suspendre els nomenaments que es fan per cobrir les baixes a l’educació pública. D’altra banda, es van adoptar mesures de protecció dels substituts que cobrien docents amb permisos o reduccions de jornada perquè no perdessin la feina. Ara bé, darrere d’aquestes suposades mesures de protecció, s’hi amagava una realitat molt més terrible que el Departament d’Educació ens va confirmar en l’última reunió que hi vam mantenir: no se substituiran els docents de baixa mentre les escoles estiguin tancades. Parlem, doncs, de més de 3 mesos, un terç de curs, sense substitucions, i de docents sense sou durant mig any.
Els docents segueixen treballant des de casa per atendre alumnes i famílies però, si es posen malalts, no seran coberts i la feina l’assumiran els seus companys. A més, ens arriben irregularitats flagrants: docents encara en recuperació que els donen l’alta sobtadament per telèfon, docents als quals se’ls diu que no s’agafin la baixa perquè igualment no han d’anar al centre educatiu… I això en una situació en la qual el Departament demana que s’avaluï el tercer trimestre a través de tasques virtuals en un sistema que no està preparat per fer-ho. El resultat? Uns docents sense feina, uns altres sobrecarregats (si no desbordats) i menys atenció a l’alumnat.
Des del Departament d’Educació s’afirma que són mesures fonamentades en motius pedagògics, perquè els substituts no coneixen els alumnes i, per tant, no els poden atendre virtualment de manera correcta. Que potser el Departament no confia en la professionalitat i capacitat dels seus treballadors? Nosaltres diem que darrere d’aquesta argumentació suposadament pedagògica no hi ha res més que una retallada, una vulneració que persegueix un estalvi econòmic. El Govern de la Generalitat intenta estalviar-se diners en sous encara que això deixi desemparats tantíssims treballadors (sense feina, sense opcions de tenir-ne i, potser, sense ingressos com a mínim fins a setembre) i que vagi en detriment de l’atenció a l’alumnat.
Des de la Intersindical-CSC hem confrontat de manera clara i directa aquesta mesura més propera a posicionaments ideològics i econòmics que no pas pedagògics en les reunions mantingudes amb el Departament, però també de manera pública a través de tots els canals possibles, i estem donant suport actiu a la nova plataforma anomenada Substitutes en lluita.
Cal estar preparats perquè aquesta no serà l’última retallada que patirem en el nou escenari que s’obre, però de moment hem de ser contundents i perseverants a l’hora de demanar que el Departament d’Educació compleixi les seves pròpies normes, és a dir, que cobreixi les baixes de més de 7 dies des del primer dia, i també que s’estableixin mesures extraordinàries de protecció del col·lectiu més vulnerable del sistema educatiu públic: els substituts. Els que sempre hi són per fer feines que duren pocs dies, els que van d’una població a l’altra lluny de casa, els que estan pendents cada setmana per saber on han d’anar l’endemà a treballar, els que s’han d’adaptar un cop i un altre a noves realitats, a nous companys, a nous alumnes i noves maneres de treballar. Aquests són els que no són capaços d’atendre ara els alumnes catalans? Aquests són els que han de quedar en situació de vulnerabilitat fins a setembre? Si algú és capaç de fer-ho, són ells.
Tota la informació, els comunicats, demandes i els posicionaments de la Intersindical-CSC des de l’inici d’aquesta crisi es poden llegir al nostre web d’educació. Entre les reivindicacions hem demanat més comunicació amb els treballadors a través del correu XTEC per acabar amb neguits i incerteses, més participació dels sindicats, instruccions més clares, l’ajornament de les oposicions… però hem volgut fer èmfasi en la situació dels substituts perquè suposa l’atac frontal més evident als drets dels treballadors i l’inici d’un procés preocupant.
Seguirem lluitant pels substituts, perquè sense ells, tots hi perdem. Tots som substituts i substitutes!